Ahaaaa.
Aaaa haa.
Haaa!
-Unnskyld. Er det ikke Arve Opsahl? -Jo.
-Jeg syntes det var noe kjent. -Å, ja.
Du har ikke en liten historie eller vits, herr Oppsal?
-Her? Nå? -Ja, jeg bare...
Ja... Det måtte være om han som satt og fisket.
Så kom oppsynsmannen, og da løp han.
Oppsynsmannen tok ham igjen og spurte: Har du ikke fiskekort?
Jo, sa mannen. Hvorfor løper du da?
Har en ikke lov til å løpe om en har fiskekort?
Aaaaa. Aaaa!
Åååå! Hååå!
Oppsal? Hallo! Kan du ikke ta en til?
Aaa.
-Åååå! -Også en kort!
En mann som ikke kan le
Han ler likevel Men inni seg selv
Le selv For å le er et ja
Til det liv du vil ha
-Jaså, Sonell. Så De kan ikke le? -Nei.
Nei. Nei, jeg kan ikke le.
Hva er symptomene? Hvordan kjennes det?
Jeg har tatt symptomene. Jeg tok dem da jeg var halvannet år.
På sykehus. Jeg fikk en maske over ansiktet med bedøvelse.
Da ble jeg helt vekk. Jeg forsvant.
Det er helt naturlig, det. Helt naturlig.
Nå skal De høre en ting. Hva føler De?
-Vil De le, eller hvordan er det? -Jo, jeg vil.
Jeg vil og vil og vil, men får det ikke til.
Hva føler De? Hva er det som skjer når De ikke får ledd?
Det er litt vanskelig å forklare.
-Det starter vel et sted. -Jo.
Det begynner nede i magen eller et sted nedi der,-
-og så går det liksom oppover her. Helt under slipset.
Så kommer det opp på adamshodet...
-Eplet. Adamseplet. -Og så er det vekk.
-Kommer det ingenting ut? -Nei.
-Du vet at en latter... -...forlenger livet.
Ja, det gjør den også. Men den starter nede i magen.
Det er en krampe i magen.
Så når De skal le... Slapper De helt av nå?
-Nå slapper jeg av. -Helt av.
Så åpner De alle sluser De har...
-Skal jeg åpne alle sammen? -Nei, bare halsslusen her.
Og så bare lar du det stå til.
Tenk på noe morsomt. Noe komisk. En vits eller noe sånt.
Jeg kan tenke på en vits som... Nei, den er for grov.
Jeg har hørt alle før. Det er vanskelig å tenke på vitser da.
Tenk på noe morsomt. En komisk situasjon eller noe sånt.
-Ja. -Og forsøk å le.
Jeg så en gang på et bilde av Albert Sweitzer som spilte orgel.
-l jungelen. -Ja.
-Det var ikke dumt. -Nei.
Kan ikke De starte opp å le så kan jeg henge meg på.
-Skal jeg le? -Ja, hvis De kan. Så kan jeg...
Da kan jeg heller prøve å komme på.
En latter er vel omtrent sånn.
-Så skal jeg. -Så forsøker De å le.
-Skal ikke De le, altså? -Nei, nei. Slapp av nå.
Bruk stemmen.
Ha... Ha... Haaa.
Aaaa! Aaaa!
Aaaa!
-Det blir ikke hjertelig, liksom. -Nei.
Sonell. Skal vi gjøre en liten tripp tilbake i tiden?
Hvordan var det hjemme hos Dem da De var liten?
Å! Svensker!
De kommer ikke her. Selvstendighet! Union!
Svenske... !
Alle barn... Sankt Olav... Eidsvoll!
(Geværet går av.)
I en sal på hospitalet
Hvor de hvite senger står
Lå en liten brystsvak pike
Mild og god med gyllent hår
Og hun hvisker til sin lege
Som ved hennes seng da står
Får jeg komme hjem til påske?
Får jeg komme hjem i vår?
Ligger det en liten pike
Hun var bare åt...
-Ja... -Hvor...? Hvem?
-Hvem er De? -Jeg er doktor Karl Riefer.
Deres psykiater. Nå kan De reise Dem.
-Jaha. -Kom igjen.
Nå er det det at hvis jeg er i selskap eller i en forening-
-og det er latter, da ler jeg med.
Da klasker jeg meg på lårene og sier haaa. Haaa.
-Da er det mer smittende. -Ja...
Sonell. Jeg har en liten teori angående Deres tilfelle.
Jeg tror at man bør, for å løse opp denne nevrosen Deres,-
-at man bør oppsøke stedet der nevrosen oppsto.
Ikke sant?
Så derfor tror jeg at vi skal ta en tur på søndag, en psykotur,-
-ut dit, jeg vet ikke når det passer. Ut til Deres barndomshjem.
-Klokken halv ti eller ti? -Passer det for Dem?
-Halv ti. -På morgenen?
-Skal vi si det? -Det er i orden for meg.
-Takk for i dag. -Selv takk, det var...
Mannen som ikke kunne le
Grøt kan vi smelle frem Lett frem og sånn er det
Mannen som ikke kunne le
(Orgelspill.)
Oi!
Trygge, gode arbeidsplasser er en kapital for nasjonen.
Sonell arbeider i et ungt, dynamisk og ekspansivt miljø.
Han er tegneserieoversetter.
Ja!
Du kommer for sent igjen. Det liker jeg ikke.
Sonell. Sitt ned. Vi har kommet sammen for å snakke om denne.
Jeg er ikke fornøyd med teksten. Siden dette er Deres domene,-
-så kanskje De vil gi en redegjørelse for hva som har skjedd.
Da jeg begynte på... Jeg vet at det er viktig at det er en god tekst der.
Man kan være i tvil om hvorvidt det er ett slag eller flere.
Og det framgår jo at det er et hardt slag.
Der hadde jeg først satt "ongsj", altså den "omph".
Men hvis han ikke treffer,-
-vil det jo bare si som et "sjoh".
Eller mer "foh". Eller mer sånn... Luft, altså. "Zomf".
Jeg har en idé. Kunne vi ikke gjøre det mer analytisk-
-og finne ut hva som skjer når man får et slag her?
Kan vi ikke heller gå under bordet,-
-og så kan noen slå over så vi hører hvordan det låter.
Da kan vi reise oss alle sammen.
Og så kan vi bøye oss ned og høre hvordan lyden høres ut under.
Jeg syns det låt som... Krasj!
-Ja, det lød som krasj. -Ja visst!
Da bruker vi det, og møtet er hevet.
-Tusen takk, det var virkelig godt. -Krasj!
-Tusen takk. -Takk for hjelpen, alle sammen.
Ja, jeg syns ikke det lød som krasj! Adjø, far.
-Adjø, gutten min. -I morra tar jeg med Ulv.
-Takk skal De ha. -Det var så lite.
Nå kommer jeg til å bli sykemeldt... Ja... Hallo?
Sykemeldt...
Knips.
Hallo, der! Stopp litt, Sonell.
Ikke vær så opptatt av deg selv. Se deg omkring. Opplev omverdenen,-
-nordmenn og Norge som ellers bare turister kan.
Når var du f.eks. sist på museum?
Når så du sist våre nasjonalhelligdommer?
Høyt der oppe er buevelvet.
Dette er jo den egentlige rundbuestilen.
Og se også hvordan disse store streberbuene gjentar seg-
-i de stadig mindre, skal vi si pilargangene her på siden.
Store buer som går over i stadig mindre.
Og hvis dere ser bort til sidekapitelene der,-
-der kan man gå inn og få svar på "hvor kommer vi fra?".
"Hvor går vi til?"
Ja, dette var altså ankomsthallen på Østbanestasjonen.
Vi gjør uppmerksam på at plats- biletter til hurtigtoget til Moss, -
-redrikstad, Sarpsborg og Halden må løses i biljettkontoret.
Hallo? Stina! Hei! Hallo!
Endelig så... Det var...
-På fjorden? I dag? -Ja.
-Vil du fiske? -Fiske? Nei.
Liker ikke fisk.
-Sightseeing. -Ja.
-Vil du være på en stor båt? -Hvis du har turer med stor båt.
Stor båt? Ja, vi har en der borte.
Har du turer for alle? Jeg vil ikke dra alene.
Du vil ikke dra alene. Du vil dra i selskap.
Med selskap. Har du en hel rundtur?
-Med jenter. -Hva?
Det er i selskap med jenter. På fjorden.
Fisketur med jenter. Det er en spesialtur for turister.
Hvor lang tid tar det?
Det spørs. Noen ganger fire timer.
-Andre ganger hele natten. -Nei.
Dette er London. Vi har noen særmeldinger.
De som ennå ikke...
(Maskingeværsalve.)
Slapp 67, høster.
Det er utstillingsåpning snart for "Slapp av og bli frisk 67".
Og vi har vendt oss til formannen i utstillingskommiteen.
-Hva er hensikten med utstillingen? -Tar dette lang tid?
Vi har åpningen klar, vi skal nå...
Hensikten her er at det moderne mennesket ikke har lært å slappe av.
Det maser for mye, og det går utover trivselen i arbeidslivet.
Kan vi ikke dra på litt? Vi har hele utstillingen...
Selve hensikten... Stress er jo et problem.
-Hvem er De? -Fra fjernsynet.
-Vi setter i gang. -Det jeg vil spørre deg om...
-...er hva stress betyr for mennesket. -At man har veldig masse å gjøre.
Man får ikke konsentrert seg om det man skal-
-og stoler ikke på at andre kan gjøre jobben. Ikke... Kom igjen!
Ja. De har sikkert hatt mye å gjøre i disse dagene...
Ja, enormt. Vi holder på 24 timer i døgnet.
-Har De sett utstillingen? -Nei, det har jeg ikke rukket.
-Den åpner vel i morgen? -Åpner i morgen?!
La oss ikkje gløyme å sjå på alle detaljane som kransar taklova.
Vidare til venstre kan ein sjå rauk frå stabburet.
Kva dei skal brukast til, skal vi sjå nå.
Og med dette er riksprogrammet slutt.
Nå syng Bjarte Mjåheim med tonefølge av Sigvart Spottland-
-God natt alle vener" av A. Bruteig med tekst av Snorre Sturlason.
Takk for i dag. God natt.
God natt, alle kjaurar
God natt, sau til fjells
God natt, strauka fjeinar
I verda si verd
God natt, nære alle, som kringlar...
(Hanen galer.)
Kanskje vekkerklokken har gått i stykker. Sånt skjer.
-Det har skjedd. -Det er mulig.
Dette har aldri skjedd... Hva ga vi beskjed om?
Doktor. Ikke skjenn på meg. Jeg sa halv ti, og det hørte De!
Passer det halv ti eller ti eller halv elleve spurte jeg ham!
-Han sa ja! -Nei, det sa han... Sa han ja?
-Ja, han sa det. -Men han er forsinket!
-Det kan ikke jeg noe for! -Hva slags søster er De?
De innkaller...
Jeg er en kvinne som passer jobben min og skriver og skriver.
Vel, De er en kvinne. Og jeg er en mann!
Jeg kom til å ta på Dem, frøken... Takk for det, frøken Fonn.
Doktor! Se hvem som kommer der!
-Velkommen! -Jeg er litt sen pga. bråk.
-Brokk? -Nei, bråk der jeg bor.
Bunaden min hadde hengt seg opp.
Da kan vi bare gå inn. Pasienten først.
Ja, så er vi på vei.
Vær så god og sitt, og vær så god.
Søster har vært ordentlig flink. God jobb, god jobb.
Nå skal vi se, Sonell. Vi starter med laks og eggerøre, tenker jeg.
Og så fortsetter vi kanskje med litt kylling, hamburgerrygg, oppskjær...
-Kan jeg begynne å spise? -Vær så god!
Takk. Røkelaks er godt.
-Det koster mye, et slikt bord. -Det er ikke billig.
Det kommer på regningen Deres. Trygdekassen hjelper Dem.
-Røkelaksen får De nok hjelp til. -Det er bra.
I mitt fag har vi en retning som heter Düsseldorffskolen.
Den legger stor vekt på menneskets ytre atferdsmønstre.
At den ytre atferd gjenspeiler det indre.
Så jeg vil derfor gjerne se hvordan De spiser.
Nå er ikke jeg så sulten. Jeg spiste før jeg gikk.
Men da tar vi en pause. Da drikker vi. Sonell!
Sonell.
Du skal høre en ting. Du har nemlig problemer. Med kvinner.
Kvinnen er som en fin gammel vin, vet du.
Det...kan du bare snakke med din gamle strykiatriker om.
Strykeriatriker. Jeg er jo som en mor når det gjelder slikt.
Vet du hva? Det er en annen ting. Stein René Flanell.
Det er det... Jeg har det nemlig...
Jeg har det ikke så bra selv i den sektoren. Med kvinnene.
Går det an å stoppe bilen et øyeblikk? Jeg skal ut.
Bare et lite nødvendig ærend. Jeg skal ut og...
Søster! Stopp bilen. Sonell skal tisse.
-Stopp bilen! -Ikke si det!
Jeg skal ut. Og jeg skal ikke ha noe kikking!
Ikke noe kikking. Ta glasset, så drar jeg ned rullegardinen.
-Jeg skal ikke ha noe kikking. -Nei, nei, nei.
Sonell.
Jeg skal bare ut og poste et brev. Et lite brev. Luftpost.
Søster, kan du komme hit litt?
Kom nå hit, vær så søt.
Nå skal du høre en ting, søster rosenknupp, der du sitter så fint.
At det jeg sa i stad om at jeg ikke kunne ordne opp med kvinnene...
-Det er tøv. -Jeg lurte på det.
Jeg har notert det. Skal jeg stryke det?
Ja, stryk, stryk.
Jeg sa det fordi det er ren strykiratri. Bare strykerikatri.
For han der ute, doktor... Stro... Sonell. Han har veldige hemninger.
Jeg kunne faktisk nå godt giftet meg med Dem.
Brureferd med fjord og fjell De heile klåre daging
No veks dei fram i tind og brått med morgendrott i song og glans
Sankt Hans!
Brudeferden i tindrende norsk sommerluft over fjordenes vanne-
-er et klassisk norsk motiv. Gamle tradisjoner lever videre.
Stemningen er den samme, men i dag brukes moderne teknikk-
-for å reise over fjorden. La oss ta det norske eventyret forfra.
Dette er Flerpsnes, en bygd innerst i Flerpsfjorden, -
-en dynamisk bygd med moderne livsform og tradisjoner.
La oss følge brudeparets forberedelser.
De skal ha norsk bondebryllup.
Nå skal de etter gammel skikk ikke se hverandre før på bryllupsdagen.
Brudgommen har dratt til barndomshjemmet.
Gode minner dukker opp på det forlatte småbruket-
-som strukturrasjonaliseringen har lagt øde.
Men hei, hva er dette? God dag og takk for sist, sier de to.
(Hanegal.)
Det hviler en trolsk stemning over Djupjordsvatn.
Det betyr lykke om brudgommen ikke ser speilbildet sitt i vannet.
Kjente tinder og nuter speiler sine tusenårige profiler, -
-og i det uveisomme terrenget råder friheten.
Høyfjellet. Et paradis for turister som søker fred og avkopling.
Hu hei, som det går. Men hvem er nå dette?
Jo, det er skipresten. Har han et ord i løypa?
Da jeg var på vei ned fjellsiden til sportskapellet,-
-da hendte det meg noe rart som jeg vil fortelle dere om-
-nettopp i dag. Det var...
Bruden har også hendene fulle. Et nytt hjem trenger mye.
Utvalget er stort i Flerpsnes. En rosemalt bolle kan man trenge.
Til å ha peanøtter i. Bollen er lagd i Flerpsnes.
Her lever håndverkstradisjoner hånd i hånd med moderne metoder.
Men dekorasjonen blir til som den er blitt i uminnelige tider.
Ingen vet hvorfor, men brudgommen må bære bunad på fjellturen.
Nå bærer det oppover. Den kjente Flerpsfossen passeres.
1 mrd kubikkmeter vann passerer her hvert døgn i turistsesongen.
Men hvor kommer alt vannet fra?
Jo, hele bygda er med på å gjøre dette til en turistattraksjon.
Folk i Flerpsnes løfter i flokk som de alltid har gjort.
Og når en gammel sliter legger ned bøtten, trår nye krefter til.
Og så, endelig oppe. Fjellene selv roper hurra.
Hurra! Hurra!
Sin siste natt som ungkar tilbringer han i "ungkarsbua" på høyfjellet.
Hvor lang tid tar det før sivilisasjonen trenger hit også?
Den nye tiden nærmer seg. Utviklingen lar seg ikke stanse.
Ikke bare nisser og dverger bygger i berget. Motorveien eter seg fram.
Det er ingen lett oppgave. Oppfinn- somhet og planlegging må til.
Ikke minst utholdenheten folk her er kjent for.
Jo, det går framover.
Endelig er dagen her. Det er fest og glede i Flerpsnes.
Og gladest av alle er bruden som ser brudgommen igjen.
Det spilles opp til en brudemarsj som følget ikke sier nei til.
Hele Flerpsnes er med i festbunad, gammel og ung.
Og dvergrypen, Flerpsnes' lykkefugl, sender gode ønsker.
Alle sommerens blomster nikker billigende.
Engsoleie, fjellfnokk og vinterepler.
Brudeferden i tindrende sommersol kan begynne.
Lykke på reisen!
Og på kirkestedet tvers over fjorden venter presten tålmodig.
Hallo! Brudeparet og forloverne reiser seg!
Ikke De med geværet! De skal sitte ned!
Så spør jeg deg, Karl Leonard...
Jeg har ikke lappen, så jeg husker ikke de andre navnene. Riefer!
Tar du... Hva er det De heter?
Frøydis Fatle, Gretle, til døden skiller dere ad?
Jeg kan ikke høre om dere svarer ja eller hva!
-Ja. -Det var litt av en natt.
Skal vi starte med en gang her, Sonell? Si meg...
Kan De fortelle meg noe mer konkret når vi er her?
Det er jo veldig mye som kommer opp.
-F.eks. huset der Stina bodde. -Ja, jeg husker en gang...
Toget går ut på hår Rygg i rand, to i spann
Snipp snapp snute du er ute!
Er det ikke godt å snakke ut om tingene?
Godt å spasere her på gamle tomter. Blir man ikke lys til sinns av det?
Glemme alt dette med de vonde episodene.
Se her. Her har tidens tann tært.
Det er ikke tidens tann som har tært.
...ut på hår Rygg i rand, to i spann
Snipp snapp snute Han er ute!
Svenskene kommer!
Å, svensker!
-Ja... Her er vi ved låven. -Det var mye som hendte på låven.
Det var et sted jeg var mye sammen med Stina.
-Kan du huske noe spesielt herfra? -Vi skulle lage revy en gang.
Det var en sånn revy. Smil og syng...
Hvis du er trist og lei deg Har du problemer, så husk på
Å smile Våre tårer viker
Gamle visdomsord rinner meg i hu
Blir en sint, ender det aldri vel
Så opp med humøret Og la latteren runge titt
Så opp med humøret Syng og le, velkommen hit
Herren på parketten så skjelmsk og sjarmant
Han titter på balletten og smiler natta lang
Ja. Det var åpningssangen. Gode vitser hører med i en revy.
Jeg skal få lov å fortelle noen vitser.
Den første:
Læreren: Var det deg eller var dere to som sloss? Svar, gutt!
Eleven: Det var to av oss.
Læreren: Svarer du også, gutt?
I en jernbanekupé.
Faren: Ja, gutten min, nå er vi snart i Moss.
Gutten: Ja, far. Jeg synes det lukter så rart her.
Faren: Det er fordi de lager papir på Moss.
Gutten: Det må være klosettpapir, det da.
Altså, det var klosettpapir. Moss.
Kom inn! God dag, god dag og god jul!
Jeg vil ha mat, kjerring. Ser du ikke at jeg er trøtt og sliten-
-etter en lang dag på kontoret?
Vi har ingen mat, bare en liten skorpa.
lnte vår son?
Nei, det er ikke min son. Sønn. Gå ut med dere!
Detta kan du inte göra mot et litet barn.
Nattens köld er hård. Stjärnorna gnistra og glimma.
Allt er flaskans skuld.
Ikke vær lei deg. Du? Du? Ikke vær lei deg.
Se, vil du ha litt skorpe? Se, så morsom den er.
Du... Se her.
Fem, ti, femten, tjue.
Vi kan dra langt bort!
Vi kan dra til Kina! Hva...?
Legg an! Fyr!
Kjærligheten er en stille ting.
Den formidles ved blikk eller berøring.
Eller den formidles over høyttaler.
Vi gjør oppmerksam på at plats- biletter til hurtigtoget til Moss, -
- Fredrikstad, Sarpsborg og Halden klokken 14.02 -
-må løses på bilettkontoret.
En mann som ikke kan le
Han ler likevel Men inni seg selv
Le selv For å le er et ja
Til det liv du vil ha
En klovn Han kan ikke le
Får andre til det Men ler ikke selv
En klovn Han er egentlig trist
En slags halvoptimist Som har sluttet å le
Men de fleste kan det Le selv, skal du se
Le selv Le selv
Ja, ja, vær så god. Følg med opp hit.
Ja, kjære venn. Som gjest nummer 100 000-
-vil vi overrekke deg en premie.
Vi vil utnevne deg til stasjonsmester for en dag!
Denne fløyta er spesiell, blåser du i den, kommer det jenter!
Unnskyld meg, De Men når går neste tog til Drammen?
Kvart over ti Ja, det må jeg si
De skal ta trikken ned til Vestban' eller Tordenskjolds plass
Kjøp Dem en billett og oppta en plass
Der kan De rolig sitte og titte På det skjønne Askerlandets midte
Når går neste tog til Drammen?
-Kvart over ti. -Det må jeg si.
De skal ta trikken til Østbanen og Tordenskjolds Plass
Kjøpe Dem en billett og oppta en plass
Reiseselskapet fra AS Bussreiser-
-kan nå hente middagsbonger i luke 3.
En blårutet bag er funnet i restaurantens andre etasje.
Den kan hentes på hittegodskontoret.
Toget som nu kommer inn i spor fire, er klart til avgang.
-En, to, tre, fire. Oi! -Se her.
Fem, seks, sju, åtte. Oi, oi! Unnskyld.
Trondheimstoget på sport tre er klar til avgang. Ta plass. Lukk dørene.
Var det noe spesielt stasjonsmesteren ville meg?
Jeg stakk bare oppom fordi det er lenge siden sist.
-Du ser godt ut. -Takk.
Kan vi ikke kutte ut titler som det med stasjonsmester?
-Jeg er et menneske av kjøtt og blod. -Selvsagt er stasjonsmesteren det.
De fleste stasjonsmestere er nok det.
Jeg lurer på om vi ikke skal ta en beskjed som vi kan skrive.
Skal vi se om vi kan lese den?
-Kan du bøye deg framover? -Skriv litt høyere opp, det er bedre.
-Her? -Ja.
Ja, da kan De lese denne.
Toget går ut på hår
Rygg i rand...
To i spann snipp, snapp, snute...
Du er...stasjonsmester!
Jeg ble det i en bagasjeboks. Nattklubben i Østbanen, vet du.
Du er ikke klok! Se å få av deg dette.
En får ikke kle seg ut sånn!
En får ikke kle seg ut til det man er engang!
Det kommer noen! Du må gjemme deg.
Her. Hopp i denne.
Kan du ikke gjøre noe? Gjør noe!
Jeg er så glad for å se deg. Men vi må tenke på at dette er farlig.
Du... Det er farlig dette! Vent.
La være. Det er farlig å kle seg ut som stasjonsmester.
Nei da! Se på uniformen her.
Den har jeg nemlig fått.
I nattklubben i oppbevaringsboksene.
Hva snakker du om? Tenk om flere ser deg slik.
Nei, nei. Du er på feil spor, forstår du ikke det?
Ja, der har vi mannen.
-Jeg er stasjonsmester her! -Nei!
La meg si en ting først. l Grunnloven står det...
En kan bære de klærne en vil. Dette er en misforståelse!
Dette... Hallo! Dette er en misforståelse. Dere vil angre!
Jeg er psykiater, jeg har ham til behandling. Det er ham.
Ja... Jeg hadde litt av en natt. Jeg kom i fyllearrest.
Ikke helt det. En finere fyllearrest. Med underholdning og greier.
Jeg oppdaget en nattklubb under bagasjeboksene på Østbanen.
-Det kan jo skje den beste. -Og så ble jeg stasjonsmester.
-Det var en premie. -Vi glemmer dette.
-Vi kan gå dit en kveld. -Det kan vi gjøre. Hør her.
Dette problemet Deres, at De ikke kan le, har interessert meg meget.
De forstår at... De er norsk, er De ikke det?
De er norsk og er født og oppvokst i Norge.
-Jeg har vært i Danmark og Sverige. -Det er noe norsk og nasjonalt der.
Det er sikkert. Det er noe der. Nå skal jeg finne ut av en ting:
Hvorfor ler ikke nordmenn?
-Hvorfor ler vi ikke i Norge? -Naturen er barskere her.
Ja, det er vel pga. krigen. Vi har ikke kommet i humør ennå.
Det at folk faller i bilhavner med klærne på.
-Det er morsomt. -Nei, det er ikke morsomt.
-Det er underbukse. -Som blir dratt opp og ned.
Og gjerne, om ikke direkte, så i overført betydning,-
-disse her bløtkakene i trynet.
En flunkende ny scene bare for Deres skyld.
Artistene vil komme og synge og spille.
Alle skal le, De skal le, alle skal le. Artistene skal muntre oss opp.
De skal komme. Det er showbusiness!
Jeg fikser ikke folk uten humoristisk sans.
Fins mange tørre, rare folk. Det er noe gærent med dem.
De som ikke tar sånt som en veit skal sitte.
Jeg har sett voksne som blir sure når stolen blir dratt vekk under dem.
Det er da ingenting å bli sur for.
Guttungen min er tørr som en pinne.
Han kan begynne å grine for det minste tøv.
Han er ikke noe særlig til å svømme. Vi var på badet.
Jeg tenkte nå eller aldri og tok ham med opp på timeter'n.
Så sa jeg at jeg ville hive ham uti. Bare for gøy.
Da fikk han kanskje en dytt til å lære å svømme. Men han grein.
Det er ikke håp for ham.
Jeg har en vits jeg pleier å prøve folk med.
Tar dem ikke den, er det ikke mulig.
Det var en mann som var stevna for retten for han var koneplager.
Kona la ut om hvordan han var. Han kom hjem full-
-og gikk løs på henne og ungene og dengte dem gule og blå.
Og så sa dommeren til henne: "Hvorfor har du ikke protestert?"
"Jeg har prøvd, men da går han løs på meg med ei flaske."
"Ikke hør på henne, hun er punchdrunk."
Tar ikke folk den, er det ikke håp.
Da skal vi få be...
Jeg skal få lov til å... Ikke det der, nei.
Så kom han etterpå og sa at han hadde sett i feil tabell.
Her bor jeg. I tredje etasje.
Det andre vinduet fra høyre.
Ja... Da står vi her.
Du...
Jeg er så tørst. Er det noen pølsebod i nærheten?
-Som har... -Ja, men den er stengt nå.
Den pleier å stenge kl. 23.04. Det er for sent.
-Er du tørst? -Ja, jeg ble veldig tørst.
-Har du noe vann? Et glass vann? -Ja, men...
Nå står hun og ser på oss.
-Bare et lite glass vann. -Jo, men...
-Kan ikke jeg bli med deg opp...? -Nei, det går ikke.
-Hvorfor det? -Jeg bor på et sånt sted.
Jeg får ikke ta imot...
-Så jeg får ikke komme inn? -Bare mor og tante gjør det.
Ja, den var ikke dum. Det var en fin kåk.
-Er det ditt, det også? -Ja, jeg har to rom og kjøkken.
-Jeg skal ordne med vannet. -Nei, det skal du ikke. Ikke nå.
Skal du ikke kle av deg?
Ta av deg klærne.
Det blir så vanskelig for meg ellers.
Det ville bli litt lettere...
-Hva? -Jo... Jeg kan godt det.
-Denne... -Ja, klart det.
Du kan gjøre det her. Den er både for herrer og damer.
Veldig morsomt.
Skal jeg ordne med vannet?
Slo ham ut, sa en engelsk stemme.
Bilen venter, sa han. Vi kan være hos søsteren min om ti minutter.
Fantastisk nok husket han bilens nummer.
Men engelsk kan jeg nå, så jeg har begynt med spansk.
-Bare en kort innføring i spansk. -En parlør.
Den er veldig bra. En kan lære mye av det.
Her står det "på reisen". "På telegrafen".
Jeg kan noen ord på spansk. Jeg kan "jeg elsker deg".
-På spansk? -Ja. Det er "quanta costa".
-Nei. -Nei, det er ikke det, altså.
-Det er... -Det er...
-Det står vel i boka? -Det gjør kanskje det.
Få se. "Jeg elsker deg" står sikkert der.
-Hva sa du? -"Jeg elsker deg."
-Det står kanskje under "på hotellet". -Nei.
Det står nok ikke under "telegrafstasjonen".
"Nyttige fraser og uttrykk." Det er ikke sånt der.
Her står det hvordan man uttaler.
For eksempel j "høres ut som en lett harking".
Unnskyld.
Her er det et eksempel. "Jicara". Det er en kaffekopp.
Jicara.
Hvordan går det med din...? Går det bedre?
-Med min...? -Det du vet.
Kaffekopp? Nei, det er det samme.
Jeg tror ikke de helt vet... Riefer holder på med artistene.
Det er full fres det, og det er bra, men...
Det... Ha... Jeg har fått den helt opp hit.
Har du prøvd alt?
-Tror du ikke det fins noe annet? -Jo.
Det er veldig morsomt. Kilekil.
-Kile... -Hva gjør du?
Dette er morsomt, forstår du. Kilekil.
Dette, da?
Ha... Jeg er kilen. Er du?
-Ha, ha... Haaaa! -Å, ja.
-Hva syns De er morsomt? -Opplevelser bakover i tiden.
Humoristiske opplevelser en kommer på.
Det kan ofte framkalle et smil selv om man er alene.
-Sonell. -Ljung, komiker.
Ligg ned. Jeg skal fortelle historien om...
Det kan være episoder en helst ikke setter på trykk.
Og heller ikke snakker om, annet enn med menn.
Han stilte seg på bøtta, holdt ut armene. Hun gikk mot ham...
Og plask! Sparket unna bøtta.
-Hååå, hååå. -Haa, haaaa. Aaaaa.
Har De samme problemet?
Jeg vil fortelle historien om...
-Er det noe i Norge De har ledd av? -Nei, ingenting.
-Ingenting? Her er det bare trist. -Ja.
Hvorfor gjør du dette, Peter?
-Jeg vil ikke gifte meg! -Å, Peter, Peter.
-"Peter, Peter, " hva maser du om? -Men barnet!
Jeg mente ikke barnet!
Hunden! Ikke spark ham!
Men jeg må spre rettighetene mine!
-Jeg vet ikke, vet du. -Ja, jeg vet det.
Da vi var gift, var du alltid så snill!
-Jeg brydde meg om bikkja. -Det er ondskapen som snakker!
-Skal vi gå? -Nei.
-Ikke slå! -Ikke prøv å hindre meg.
Ikke gråt!
-Jeg ser meg selv... -Kan du ikke se barnet?
Jeg ser meg selv... Jeg ser barnet og knytter neven!
-Var det trist? -Nei, jeg syns den var bra.
Ja, vi skal ha noen pølser. Har ikke du lyst på en pølse?
-Jeg tror ikke jeg skal ha noe. -Én, vel.
Jeg vil ikke spise når det er sånn på kino.
-Det er så fælt. -Du kan vel ta én.
Jeg er kjempesulten, men jeg spiser ikke når det er sånn.
Det var jo bare kino.
-Jeg tar to i ett. -Jeg også.
-Vil du ha sennep? -Ja, og ketsjup om det fins.
-Huff. Ingen mat... -Hvem da?
-Ingen mat, ingenting. -Hvem da?
-"Hvem da?" -Å, han. Det var bare en film.
-Men hvorfor skal vi gå på sånn da? -Jeg skal si det etterpå.
-Vi skulle jo kose oss! -Jeg skal fortelle deg det etterpå.
Sultne var de også. Selv ikke hunden...
Med sennep.
-Her er det vel ensomt? -Det kommer folk hele kvelden.
Julaften, da? Da sitter du der alene.
På julaften sitter de alene. Ingen mat... Så gode disse er.
Koker du dem selv? Han koker dem selv.
På julaften står han og koker pølser, og vi bare spiser. Og spiser. Huff.
-Det er kaldt. -Det er ikke så ille, syns jeg.
-Hva tenker du på? -Litt på filmen og sånt.
-Tenker du bare på det? -Ja. Se der.
Han er en ensom mann. Kan du ikke gå bort og si noe?
-En kan ikke gå på ukjente. -Du kan vel si god kveld.
-Det går nok bra. -En kan ikke det, vet du.
Vi kan ikke gå utfra at alle er ensomme. Han har kanskje 1 4 barn.
Det vet ikke vi. Kanksje han går ute fordi de er for mange hjemme.
Jeg tror ikke han har noe sted å bo.
Kanskje han går hele natten helt alene.
Se på de to, da.
Se. Hvorfor kan de ikke...? Begge er jo alene.
De kunne jo bare... De kunne hatt et merke på seg.
Hei, kunne de sagt når de gikk forbi hverandre.
Hei på deg. Sånn.
Nei, det kan ikke være sånn. Se på ham, du.
Bare se hvordan han går. Så ensomt han går.
Ser du så ensomt han går? Bare går og går.
-Hva ser du på meg, da? -På deg?
-Hva mener du? -Du bare ser på andre.
Stina?
På pølseboden spurte du-
-hvorfor vi ikke gikk på en morofilm.
Jeg ville ikke svare på det fordi pølsemannen hørte på.
-Han var ensom. -Nei, han sa han ikke var det.
-Det var noe du fant på. -Det sa han for å være tøff.
Men det gjør ingenting.
Psykiateren Karl Riefer er spesialist i latterhemninger.
De har konstatert at nordmenn flest ikke ler. Hva vil De gjøre med det?
Vi holder på å forberede en latteruke. En "le selv"-uke.
Har De sett dette merket?
Le selv-uken ble åpnet med et festmøte i Universitetets aula i dag.
Gjester fra inn- og utland hadde møtt fram i en fullsatt sal.
Lyrikeren Stein Mehren åpnet med en prolog.
Haha, hoho, hihi, hehe Nå kan du le
Av andre kan alle de andre le Alle de andre kan det
Alle de andre kan le av de andre Alle kan det
Ja, fortsett med det og le av andre som ler av andre
Som ler av andre som ler som alle kan le
Det ligger så mangt og mye i det Det ligger så mange og mye er det
Å ligge med mange er mye det Det ligger et smil i den kaldeste sne
Nesten alle og nesten ingen kan le
Etterpå spilte formann i den europeiske latterunionen,-
-klovnen Helmut Zacharias Kellerman, en festovertyre.
Mine damer og herrer.
"Den smilende saksofonen"-
-av Überhaussen kommer nå.
Én, to, tre!
Så fikk latterukens formann, doktor Karl Riefel, ordet.
God dag... Velkommen hit, både gammel og ung.
Her skal ikke noen bli trist og tung.
Jeg vil få lov til å ønske dere som har kommet velkommen til oss.
Mine damer og de som...andre.
Jeg er så glad. Ut med det. Opp med det! La smilet...!
Og da skal de gå på lattertindens platå!
Åhå! La stå.
Ja! Mine herrer!
Jeg spruter mitt glass i hedersstund. Koko!
Med stort og vått. Og det må jeg...
Det vet jo jeg som... Du skjønner det sjæl.
Det var det med... Ja. Her må jeg nok...
...må alle lytte, for nu skal jeg nemlig bytte.
Aksjonens formann og initiativtaker kom til slutt-
-inn på latterens oppgave og sa blant annet:
Du forstår... Det gjør ingenting hvordan du ler.
Hovedsaken er at du ler med hjertet.
Aaaa. Haaa. Haaa!
Det er slutt, altså.
Filmen er slutt. Det er bare...
Det er helt sant. Det er slutt. Det er bare å fortsette ut døra.
Vær så snill å fortsette ut på sidene og så...
Så dere bare går ut. Det er veldig kjedelig for de som skal...
...ha folk ut. At dere fortsetter.
Ikke stopp opp. Bare fortsett ut.
Det er slutt.
Det er slutt! Det er slutt, det er slutt, det er slutt.
Unnskyld at jeg sier det, men det er rart hvordan enkelte har sans for-
-å dra det litt... Nå har det vært veldig...
Noen har gått, og det ville vært fint om dere fulgte eksempelet deres.
Det skjer ingenting. Det kan jeg love. Ingenting å se på.
Det er bare ingenting.
Vær så snill å gå nå.
Nå har vi det hyggelig.
Men skal dette fortsette, da er vi nødt til å ta en annen tone.
Det er en viss grense for hva en kan tåle!
At man bare drar ut som om det... Kan dere ikke gå, så vi får fred?
Det er nok nå. Det er folk her som skal ha en kopp kaffe!
Hvis dere ikke går nå, så slokker vi lyset!
Hvem var det som slokket lyset? Jeg sa at vi kom til...
Hvem har gjort dette? Er det maskinisten?
Må vi sette bruksanvisning...?
Le selv De fleste kan det
Kan gråte og le Prøv selv skal du se
Du kan le likevel Du kan øve deg selv
To minutter hver dag Vi setter i gang, først en lang:
Og så en kort:
En mann som ikke kan le Han ler likevel
Men inni seg selv
Le selv For å le er et ja
Til det liv du vil ha
En klovn Han kan ikke le
Får andre til det Men ler ikke selv
En klovn Han er egentlig trist
En slags halvoptimist Som har sluttet å le
Men de fleste kan det Le selv, skal du se
Le selv Le selv
-Nå orker jeg ikke mer! -Jeg gir meg.
Nå holdt jeg på å tisse på meg!